מדעני פרויקט SCoPEx אמורים היו לפזר הקיץ חלקיקים בשכבות הגבוהות של האטמוספירה בניסיון לבלום את קרינת השמש, אך ברגע האחרון משהו השתנה. "מפחיד אם משהו ישתבש", אומר פרנץ קויטש, ממובילי הפרויקט
רקפת תבור | 13 באפריל 2021 | מדע וטכנולוגיה | 14 דק׳
הניסוי המסוכן בעולם לשליטה באקלים יצא לדרך, ואז משהו קרה
בעקבות סדרה של הוריקנים, גלי חום קיצוניים והצפות הרסניות שפקדה את כדור הארץ, קמה קואליציה בין-לאומית של מדענים לדון באפשרויות העומדות בפנינו. זה היה בשנת 2019, ולאחר התייעצות ארוכה התקבלה החלטה להטמיע טכנולוגיה חדשה – מערכת לוויינים שתאפשר לבני האדם לערוך מניפולציות על מזג האוויר באמצעות הזרעת חומרים באטמוספירה.
בתחילה תפקדה המערכת טוב למדי וסיפקה מספר שנים של שקט אקלימי יחסי. בין היתר היא מנעה סופת טייפון חמורה בשנגחאי. אך לבסוף, שוב חזרו אסונות הטבע והפעם הכו בעוצמות חריגות ותמוהות במיוחד. כפר שלם קפא לחלוטין בלב מדבר רג'יסטן שבאפגניסטן, וגל חום עוצמתי הכה בהונג קונג ולווה בסערות טורנדו של אש (Firenado) ובקריסת מבנים.
התרחיש הזה אמנם קרה רק בסרט מדע בדיוני (Geostorm, 2017) בו אפשר להטיל את האשמה על "גורמים זרים" שהשתלטו על מערכת הלוויינים ושיבשו את העניינים, אך הרעיון לשלוט באקלים ולהנדס אותו אינו זר לאנושות. עוד בשנות ה-40 של המאה הקודמת דובר על "הנדסת האקלים" (Geoengineering), שהיישום הפשוט ביותר שלה הוא "הזרעת עננים" שמטרתו לפתור את בעיית הגשמים. לפני קצת יותר מעשור החלו לדבר על ספיגת פחמן דו-חמצני מהאוויר כדי להקטין את אפקט החממה. ובשנים האחרונות, נוכח החששות הגוברים מההתחממות הגלובלית, מקדמים פרויקטים הקוראים להיערך מבעוד מועד לתרחישי יום הדין ולחקור את ההשלכות האפשריות של מגוון מיזמים גרנדיוזיים. אחד החשובים שבהם הוא הרעיון של "הנדסת אקלים באמצעות פיזור אירוסולים בשכבת הסטרטוספירה" (Stratospheric aerosol geoengineering - SAG) המציע לפזר בשכבות הגבוהות של האטמוספירה חלקיקים זעירים שיבלמו במידה מסוימת את קרינת השמש המגיעה לפני כדור הארץ וכך יצננו מעט את הטמפרטורות.
רוצה לקרוא עוד?
להמשך קריאה הירשמו או התחברו
[אילוסטרציה: מגזין אפוק; תמונת מקור: שאטרסטוק]