תשכחו מהורה או מנהל מושלם ותתחילו לחשוב על מנהיג "טוב דיו". מה שיעשה לא יהיה מושלם, אך יהיה מספיק טוב לכולם
מאיה מזרחי | 10 ביוני 2021 | פסיכולוגיה | 7 דק׳
להיות "טוב מספיק"- מדוע הרצון לגדולה יכול להיות מכשול לדרך שלנו
עוד בימי בית הספר נאבקה ליאן פיקוט להיות מעולה בכל אשר עשתה. היא תמיד רדפה אחרי משהו גדול ממנה, אך לעולם לא חשה סיפוק או שובע. בתיכון היא הייתה תלמידה מצטיינת, אך לעתים רחוקות חשה מרוצה מהתוצאות שהשיגה. אחרי התיכון היא בחרה ללמוד באוניברסיטה "הטובה ביותר שיש", אולם עזבה לאחר שנה כי הרגישה לא שייכת ולא מספיק טובה יחסית לשאר הסטודנטים שבאו מבתים אמידים "ונהגו בג'יפים ובמכוניות הספורט שלהם". היא נסעה לאנגליה ועבדה בסיוע לחסרי בית, למובטלים ולנוער מהשוליים, מתוך אמונה שאדם המרגיש שהוא אינו טוב מספיק בצעירותו, זה ישפיע עליו בטווח הארוך. לבסוף היא הקימה ארגון למען נוער בסיכון שהביא לה קתרזיס זמני – כשקיבלה הזמנה להשתתף במסיבת גן עם מלכת אנגליה. "הרגשתי שאני סוף סוף טובה מספיק", היא כתבה.
אבל התחושה הייתה זמנית בלבד. מהר מאוד שוב חשה פיקוט לא טובה מספיק, כאשר בראשה ריחף אידיאל של אישה מוצלחת ומושלמת יותר מכפי שהייתה. כשפתחה עסק משלה האידיאל "הקיש" בעוצמה בדלתה ומחשבות טורדניות לא נתנו לה מנוח: "האם יש לי הניסיון המתאים להצליח?", "האם יבקרו את העסק שלי כלא טוב מספיק?", "האם יגיעו מספיק לקוחות או שאיחשף בתור כישלון?".
הבעיה של פיקוט מאפיינת רבים מאיתנו. אנו רוצים להשיג דברים שאין לנו או שואפים להצליח מעל ומעבר בתחומים שונים: להיות ההורים הכי טובים, לרכוש בית עם גינה גדולה או להיות המנהלים המוצלחים ביותר שיש. לפעמים אנחנו הולכים בעקבות המוטו "תהיה עשיר, תהיה מוצלח". אנחנו משתתפים בקורסים, שוכרים מנטורים אישיים, קוראים ספרים להגשמה עצמית ומקשיבים לעצות חוכמה של חברים – כל זה בניסיון להגשים את האידאל שבראשנו. אך בסוף, במרבית המקרים נגלה שאיננו מסופקים, נחוש תסכול שלא הצלחנו להגשים את החלום ונתייסר באכזבה אומללה.
רוצה לקרוא עוד?
להמשך קריאה הירשמו או התחברו
צילום: Shutterstock