החוקרת שגילתה כי עצים מתקשרים זה עם זה באמצעות רשת תת-קרקעית של קורי פטריות, מוציאה ספר חדש המתאר את התהליך האישי שהוביל אותה לפריצת הדרך
דינה גורדון | 10 ביוני 2021 | תרבות ואמנות | 3 דק׳
יומנה האישי של בלשית יערות
סוזן סימארד צעדה לאט בשביל המסומן ביער העבות בקולומביה הבריטית שבקנדה. היא חשה שוב את ההתפעמות המוכרת לה מהיופי שעטף אותה, ומהתמזגות המלאה עם הטבע הבראשיתי שסביבה. לפתע, בתוך השלווה העמוקה, היא שמעה נהמה מאיימת. עיניה שסקרו את הסביבה בבהלה ננעלו לתוך עיניה של אמא דובה שעמדה מולה עם הגור שלה, במרחק מטרים ספורים בלבד. שתיהן קפאו במקומן. הדובה התרוממה לכל גובהה בעוד שסימארד, מרוב בהלה, שכחה מה היא אמורה לעשות – האם להישאר לעמוד זקופה או להתכרבל לכדור. הדובה המשיכה להתבונן ישר לתוך עיניה, ואז ירדה לאט על ארבע, הסתובבה ודחפה את הגור שלה קדימה. שניהם התרחקו בצעדים איטיים.
סימארד, שרגילה להסתובב ללא מורא בטריטוריות של דובים, היא חוקרת יערות ידועה שהשפיעה רבות על האופן בו חוקרים מבינים היום כיצד היער מתקיים ומשגשג. במהלך 30 שנה היא ערכה ניסויים בעצים ובאדמת היער וגילתה כי עצי היער מתקשרים ביניהם, דואגים זה לזה ופועלים כמו גוף אחד במורכבות מרשימה באמצעות רשת של קורי פטריות הנמצאת מתחת לאדמה ומאפשרת להם להעביר מסרים.
בספרה החדש היא חושפת את התהליך שגרם לה להתחבר לחוכמה הנסתרת של היער. תהליך שעבור סימארד לא היה לינארי וחלק, בלי שאלת מחקר ידועה מראש וצעדים ברורים ומוגדרים כיצד להגיע לתשובה. אלא תהליך פתלתל שדומה יותר לסיפור בלשי עם תעלומה מתסכלת: מי הורג את העצים החדשים שהיא שותלת כל שנה בחלקות היער שנכרתו. מדוע הם שוב ושוב מתים?
רוצה לקרוא עוד?
להמשך קריאה הירשמו או התחברו
Simard, "Finding the Mother Tree: Discovering the Wisdom of the Forest", May 2021